Mitä oikein teet täällä?
Ovi oli auki. Kuulin sinun soittavan.
Älä lopeta.
Ei, olinkin jo valmis.
Terri, odota.
Olen pahoillani. Olen vain hieman outo, kun kirjoitan.
- Miksi? - Sanoitukseni ovat todella tylsät.
Siis kun laulan niitä. Haluan niiden tarkoittavan paljon enemmän, mutta...
Olen kirjoittanut lauluja lapsesta lähtien. Mutta sovitukseni -
kuulostavat korneilta lauantaiaamun piirretyiltä.
Soita minulle jotakin.
Se ei ole vielä valmis.
Mitä tapahtui sille "sinun pitää tehdä oma juttusi omilla ehdoillasi" -roskalle, -
jota suolsit tässä eräänä päivänä?
Anna tulla.
Selvä.
Sinä ja minä, etkö huomaa, -
kuinka sydämemme ovat yhtä?
Usko minua, älä petä.
Tästä matkamme vasta alkaa.
Aurinko hiuksissasi, sydämeni jyskyttää...
Hyvä, odotas.
Pidin kyllä musiikista, mutta miten olisi näin?
Näyttää hyvältä. Siistiä.
Kevät, nuoren miehen ajatukset täyttyvät rakkaudesta.
- Huomaatteko? - Mitä?
Minulla on reikä rinnassani, kohdassa, jossa sydämeni oli ennen, -
koska eräs kiskaisi sen irti, -
eikä edes välitä, että teki niin.
Puhutko tuosta tytöstä, jolla on musta paita?
Hänhän on paikan paras soittaja.
Kuulin hänen soittavan harjoitushuoneessa, ja hän on virheetön.
Hän katsoi minua, ja minä vain...
Kamu, olet koukussa.
- Toivottomasti. - Oletko koskaan edes puhunut hänelle?
En. Se on työn alla. Ongelma on, ettei hän tiedä minun olevan olemassa.
Entä jos minä esittelisin teidät toisillenne?
Mitä jos sanoisin sinun olevan kaikista siistein tyttö?
Jay, pidän tästä tytöstä. Sinä tiedät, miten niitä saa.
- Olen aina sanonut sitä. - Niin hän on.
Kiwin hyväksyntä.
Hei.
Hei, olen Terri. Anteeksi, että häiritsen.
Sinä olet?
Sloane.
Meillä ei ole samoja kursseja eikä mitään, mutta -
ajattelin esitellä itseni.
Selvä.
On yksi tyyppi. Hän on todella mukava ja hänen nimensä on Kiwi.
Ja hän on ihastunut sinuun. Joten mietimme, -
tahtoisitko istua iltaa kanssamme lauantaina.
Kiwi on outo nimi.
Miksi hän on ihastunut minuun? Se on hölmöä.
Joskus sille ei vain mahda mitään.
Tapaamme aulassa seitsemältä.
Ja menemme syömään, sopiiko?
- Luulisin. - Hienoa.
Selvä.
Hyvä juttu.
Homma hoidettu.
Sinä kaunis pikku petunia.
Sain sinut.
Alahan puhua. Oletteko sinä ja Jay nyt siis yhdessä?
- Tavallaan, hän on tosi siisti. - Entä Robin, se neiti Täydellinen?
- Hän sanoi sen olevan ohi. - Niin varmaan.
- Se on nätti. - Pidätkö tästä?
Äitini pyörittää yhtä siistiä vaatekauppaa.
- Hänellä on tosi hyvä maku. - Todellako?
Toivon vain, että kauppa kävisi paremmin.
Vaikka pakkaankin osa-aikaisena ruokatavaroita -
ja soitan kadulla minkä pystyn, -
meillä on silti vaikeuksia saada kasaan lukukausimaksut.
Miksi luulet minun stressaavan siitä stipendistä?
Tule tänne hetkeksi. Tahdon sinun näkevän, miltä tämä näyttää.
- Todellako? - Tule.
Sinä pakotit.
Onpa makea.
Olenko valmis bilettämään?
Frances, Ninalla katsomassa Terriä. Soita minulle, Simon.
Voi luoja.
- Hei, Nina-täti. - Onneksi sain sinut kiinni! Isäsi soitti, narrasin taas.
Hän taitaa haistaa palaneen käryä. En tiedä miten tai miksi, -
mutta äitisi soitti ja sanoi hänen olevan tulossa tänne, nyt!
Viivyttelen häntä parhaani mukaan, mutta pääsetkö mitenkään tänne?
Voi luoja. Turpaan tulee.
Saan kyllä turpaan.
Hei, Jay!
- Kiitos. Nähdään huomenna. - Onnea, Terri.
Juna Palm Desertiin lähtee raiteelta 12.
38 asteen helteet ovat hetkeksi ohi -
täällä Palm Springissä. Koillistuuli puhaltaa 10 kilometriä tunnissa.
- Hei. - Hei, Nina. Missä hän on?
Olen halunnut puhua sinulle eräästä asiasta, Simon.
- Vai niin. - Niin...
Isä!
- Minulla oli ikävä. - Niin minullakin.
Tarvitsen paukun.
Anteeksi.
He eivät ole tulossa. Usko minua. He eivät tule.
En usko. Naiset ovat aina tyylikkäästi myöhässä. He tulevat kyllä.
Selvä.
- Jätkä. - Kiitos.
Ei, eijei, jätkä.
Hitto.
Ei, ei, odota, odota! Älä mene.
Anteeksi, että olen myöhässä.
Hei, Sloane. Näytät mahtavalta.
- Niin. - Mennään.
Mielestäni sinun pitäisi... Makeeta.
Minun piti teeskennellä isälleni olleeni siellä koko ajan, -
ja samaan aikaan tätini remontoi taloaan, -
joten kun menin kylpyhuoneeseen, kävelinkin komeroon.
- Eikä. - Kylläpä!
Me kaikki luulimme, että olet joku -
hienohelma, mutta oletkin lainsuojaton.
- Mistä puheen ollen, lainsuojaton, mihin viet meidät? - Näette sitten.
- Hän on hyvä. - Lievästi sanottuna.
Käykö tämä?
Tulkaa nyt.
Tänne on mukava tulla joskus miettimään.
Tämä on todella hieno.
Täällä on ihanaa.
Olisipa minullakin tällainen ajattelupaikka.
Jos pelaat korttisi oikein, saatan ehkä jakaa tämän kanssasi.
- Ehkä? - Ehkä.
Riippuu siitä, mitä tulet tänne miettimään.
Kaikenlaista.
Unelmiani. Musiikkia. Tulevaisuutta. Jos minulla edes on sellaista.
Tule.
- Etenenkö liian nopeasti? - En ole valmis.
Hyvä on.
Pidän sinusta. Paljon.
Minäkin pidän sinusta.
Mietin sitä laulua, jota teimme yhtenä päivänä.
Minusta meidän pitäisi tehdä siitä loppuesitys.
Sinä laulat. Minä soitan. Voisimme jakaa apurahan -
ja voisimme kirjoittaa jotain, jolla olisi merkitystä.
- Käykö? - Sovittu.
- Tahdotko yrittää sitä taas? - Mitä?
- Mennään! - Tänä iltana lava on vapaa.
- Ankara yleisö. - Niin on.
Sanopa muuta. Käyn katsomassa, pääsisimmekö esiintymislistalle.
- Mitä? Jay, ei. - Voimme harjoitella ikuisesti, -
mutta meidän täytyy tehdä tämä ennemmin tai myöhemmin.
Meidän pitää päästä pois täältä.
Stanley Wilson, hyvät naiset ja herrat.
Taputetaanpa Stanley Wilsonille.
- Miksi olet täällä? - Olet syvältä!
Hyvää työtä.
- Minua jännittää. - Kuvittele yleisö alastomana.
- Huono ajatus. - Seuraavana -
meille esiintyvät Terri ja Jay. Tämä on heidän ensimmäinen kertansa Blue Moonissa, -
joten toivotetaan heidät lämpimästi tervetulleiksi. Terri ja Jay!
- Aloitetaan alusta. - Laula jotain!
Käänny ympäri.
Kaikki on hyvin. Käänny ympäri.
Anteeksi.
- Odota. Oletko kunnossa? - Olen. Näin...
En vain ollut valmis.
Aioin odottaa, mutta...
Tämä on sinulle.
Paulin risti.
Hyvä. Kiva. Tehän kehitytte.
Meillä on kymmenen minuuttia aikaa. Otetaan kolmas osa. Onko kukaan nähnyt Terriä?
Minä voin laulaa hänen osansa, herra Torvald, osaan sen ulkoa.
- Se on Terrin soolo, joten odotetaan häntä. - Hän ei edes ole täällä!
Eikä hän osaa muutenkaan laulaa sitä!
- Terri on tehnyt kovasti töitä sen eteen. Hän ansaitsee sen. - Ei, minä ansaitsen tämän osan.
Sinulla on kai uusi suosikki!
Mikä hätänä?
En ymmärrä.
En käsitä, miten asiat menevät niin hyvin -
yhtenä kesänä, mutta toisena niin kurjasti.
- Olen pahoillani, Robin. - Voimmeko jutella?
Tarkoitan, kahden kesken?
Hei, herra Torvald. Olen pahoillani, etten ollut tunnilla.
Ei se mitään. Voitko paremmin?
- Mitä? - Jos olit poissa tunniltani, olit varmaan kuolemansairas.
Harmi, sillä aioimme työstää sooloasi tänään.
- En ole valmis sooloon. - Kyllä olet.
Tiedätkö edes, paljonko olet kehittynyt täällä olosi aikana?
Mutta täällä on paljon parempia laulajia, herra Torvald.
Anna minun päättää se. Yritetään huomenna uudestaan.
Täällä on ihmisiä, jotka tahtovat epätoivoisesti tämän soolon, -
joten jos et välitä tekemästäsi työstä, niin mitä olet tehnyt täällä?
Tämä on niin nöyryyttävää. Sinun pitäisi olla kanssani.
Rauhoitu.
- Pahempiakin asioita on tapahtunut, eikö? - Koko ajan, muttei koskaan minulle.
Saan aina tahtoni läpi.
- Onko tuhmaa sanoa noin? - Ehkä vähän.
Luulin, että pidät tuhmasta.
Tai vähän tuhmasta?
Älä viitsi.
- Tulimme toimeen todella hyvin viime kesänä, emmekö vain? - Ihmiset muuttuvat, Robin.
Olen muuttunut viime kesästä.
- Kuten sinäkin. - Enpä tiedä. Voisimme olla samanlaisia vieläkin.
Eikö niin?
- Oletko nähnyt Jaytä? - Luultavasti harjoitteluhuoneessa.
Taidan tietää, mikä on ongelmana.
Olen tuhma.
Mutta voin olla kiltimpi.
Terri, odota!
- Odota. - Ääliö!
- Jay? - Pysy kaukana minusta!
Idiootti.
- Terri, ole kiltti. - Hän ei halua puhua kanssasi.
Mene pois.
Hei, oletko kunnossa?
Ei minulla ole hätää.
Pyydän anteeksi, jos olin ankara sinulle taannoin.
Olen tässä jos tarvitset minua. Jos haluat puhua. Ihan mitä vain.
Käykö?
Oletko koskaan menettänyt ketään?
Olen.
- En vain pääse tästä yli. - Olet taiteilija, -
ja taiteilijat tuntevat eri tavalla kuin tavalliset ihmiset.
Vertaa vaikka Patsy Clineen tai Billie Holidayhin.
Sen kuulee heidän äänistään.
Tai Vincent van Gogh, joka leikkasi korvansa, -
- mutta hän vasta osasi maalata. - Vincent van Gogh tappoi itsensä.
Totta. Se oli huono esimerkki.
Olen musiikinopettaja, en psykiatri. Mitä odotit?
Yritän sanoa, että taiteilijat välittävät tunteita.
He saavat yleisön tuntemaan, mitä itse tuntevat.
Sehän se tarkoitus onkin, vai mitä?
Sinun täytyy vain keksiä keino siirtää tunteet päästä sydämeen.
- Kuka siellä on? - Jay, päästäkää sisään!
Mene pois, idiootti!
Ei, ei! Haluan vain puhua Terrille.
- Päästäkää sisään. - Hän kuulostaa humalaiselta.
Niinkö luulet? Hei, älä aukaise sitä ovea!
Hoidan hänet vain pois.
Jay, sinun täytyy lähteä.
Ei!
Tuo sattui.
- Se ei ole mitä luulet. - Mitä siellä tapahtuu?
- Näin sinut suutelemassa häntä. - Ei, ei.
- Olkaa hiljaa! - Ole itse hiljaa!
- Pyydän, Terri. - Yritän nukkua.
En suudellut häntä. Hän suuteli minua.
Aivan. Jay ei varmaan edes yrittänyt mitään.
Tuo kuulostaa varmasti järkevältä, kun olet humalassa.
Terri, en välitä hänestä. Välitän sinusta.
- Ketä oikein yrität huijata? - Denise, rauhoitu.
Välitän sinusta, Terri. Tiedät sen.
Miksi teit niin? Miksi joit?
Koska olen... Olen arvoton.
Älä edes yritä tuota itsesäälijuttua.
Terri, teidän täytyy mennä jonnekin muualle.
En saa häntä yövartijoiden ohi, joten...
- En tarvitse apua. Minä vain... - Sinun täytyy...
- Auta viemään hänet katolle. - Liian paljon draamaa minulle.
- Olen kunnossa. - Et ole kunnossa.
Rakastan tätä kattoa! Se on niin mahtava.
Hengitys ainakin haisee.
Minua pyörryttää.
Auta häntä!
Voi Luoja.
Minä häivyn.
Kiitos.
- Mitä sinä oikein menit tekemään? - En voi kovin hyvin.
Uskotaan.
Herätys.
Herätys, on uusi päivä.
Olen todella pahoillani.
Älä selitä. Et saa vielä anteeksi.
Tule, lähdetään.
Frances! Ovatko auton avaimet sinulla?
Auton avaimet!
Kirjoitin uusia sanoituksia, joten meidän tarvitsee vain harjoitella, -
- jotta selviämme tästä. - Selvä.
Tässä ovat nuotit.
Selvä, aloitetaan tästä.
- Haluan työstää väliosaa. - Selvä.
Ei ole väliä, mitä ihmiset sanovat.
Ei ole väliä, kuinka kauan se vie.
Usko itseesi ja pääset lentoon...
Se ei... Aloitetaan alusta ja kokeillaan vähän nopeammin.
Selvä.
Ei ole...
Lopeta.
Oikeasti nyt. Aloitetaan.
Ei ole väliä, mitä ihmiset sanovat.
Se kuulosti hyvältä ensimmäisellä kerralla.
Mutta "hyvä" ei takaa stipendiä.
Sen on oltava oikein. En lopeta, ennen kuin saan sen toimimaan.
Hulluksihan tässä tulee.
Ei ole väliä...
Ei ole väliä, kuinka kauan se vie.
Usko itseesi ja lennät korkealle.
- Mitä? Teit mitä? - Hänet hyväksyttiin, Simon.
Kaikista Amerikan hakijoista meidän Terri pääsi sinne.
- Tarkoitatko, että hän on ollut siellä koko ajan? - Kuunteletko sinä?
- Sinä valehtelit minulle. Sinä ja Nina. - Etkö kuullut? Meidän tyttäremme -
pääsi maan parhaaseen musiikkikouluun.
Te kaikki valehtelitte minulle. Te kaikki.
Mutta Terri halusi mennä. Paul halusi hänen menevän. Paul!
Terri laulaa jälleen. Miksi sillä ei ole väliä sinulle?
Mikä ihme sinussa on vikana, Frances?
Mikäkö minussa on vikana?
Menetimme juuri poikamme ja olimme menettämässä ainoan lapsen joka meillä on.
- En anna sen tapahtua. - Sitä juuri tarkoitan.
Hän on vasta lapsi, meidän lapsemme. Kuinka voin suojella häntä, jos hän ei ole täällä?
Haluan hänet takaisin kotiin.
Haluan hänet takaisin nyt.
Voisitko olla hiljaa?
Olet äänekkäin, metelöivin, tökeröin idiootti koko planeetalla!
Anteeksi.
Kiitos ja tervetuloa.
On aika saattaa asiat päätökseen.
On ollut todella mukavaa, ja olemme varanneet vielä enemmän teille.
Tänään meillä on täysi valikoima loppuesityksiä.
Joitakin esityksiä säestää Bristol-Hillmanin orkesteri.
- Voi luoja! - Mitä?
Minulla ei ole Paulin kaulakorua.
- En voi tehdä tätä ilman sitä. - Terri? Terri, odota.
Älä huoli, tulen takaisin.
Ja aplodit ensimmäiselle esiintyjällemme, neiti Robin Childersille.
Isä?
- Pakkaa tavarasi, Terri, menemme kotiin. - Isä, ei!
Ei sanaakaan, Theresa. Tee vain kuten käsketään. Äitisi odottaa alakerrassa.
Hyvä, Robin!
Kiitoksia.
Hieno esitys. Seuraava esiintyjä on herra Engelbert Wilson.
Engelbert?
Anna palaa, äijä!
Kuulitko, mitä sanoin? Pakkaa tavarasi.
Tiedätkö mitä, isä? Teit tämän Paulille ja nyt yrität samaa minulle.
- Älä kehtaa vetää Paulia tähän. - En anna sinun pidätellä minua.
- Sinä valehtelit minulle, Terri. - Ja olen pahoillani siitä.
Mutta tein mitä minun piti.
Et kuuntele ketään, ja me kaikki pelkäämme sinua.
Hän ei edes tiedä!
Aika on loppumassa.
Isä, tämä paikka on pelottavin, -
vaikein ja hienoin asia, mitä minulle on koskaan tapahtunut, -
siitä huolimatta, miten tulin tänne.
Keskustelemme siitä kotona.
Minä en lähde.
Minä tein tämän itseni vuoksi ja aion sen myös päättää.
Voit viedä minut kotiin, jos haluat, isä.
Mutta esiinnyn näillä hetkillä, -
ja minulle merkitsisi paljon, jos olisitte äidin kanssa siellä tukemassa minua.
Olen raatanut niin kovasti ja olen todella hyvä.
Haluan sinun kuulevan minua, isä.
Anna minun jäädä.
Mahtavaa, Denise!
Se oli hienoa, Denise.
Ja nyt viimeisinä, muttei vähäisimpinä, Theresa Fletcher ja Jay Corgan.
Naiset ja herrat, joudun ikäväkseni ilmoittamaan...
Naiset ja herrat, on ilo esitellä teille ainutlaatuinen ääni, -
se yksi ja ainoa, Terri Fletcher.
Minä ja Jay kirjoitimme tämän laulun yhdessä, ja haluaisin osoittaa sen -
veljelleni, Paul Fletcherille.
Hienoa, Terri!
- Sinä teit sen! Olit mahtava! - Me teimme sen!
Mikään ei koskaan yllä siihen, mitä äsken tunsin.
- Olemme päättäneet. - Oletteko varmoja? Hyvä on.
Joka vuosi myönnämme 10 000 dollarin arvoisen stipendin musiikkiopintoihin -
jollekin erinomaiselle kesämusiikkikurssilaiselle.
Tämän vuoden ohjelma oli monia muita parempi, -
täynnä lahjakkaita, ahkeroivia opiskelijoita.
Sääli, että voimme jakaa vain yhden stipendin. Pidemmittä puheitta, -
Bristol-Hillmanin musiikkikonservatorion johtokunta myöntää -
tämän stipendin -
Denise Gilmorelle.
- Voi, kulta. Olit aivan mahtava. - Kiitos.
- Ällistyttävää, mutta onhan se geeneissä. - Kiitos kaikesta, Nina-täti.
- Olisitpa voittanut sen stipendin. - Ei sen väliä, äiti.
Minä vain... Sain olla siellä ylhäällä, tiedäthän?
- Niin. - Sinä...
Olit loistava, Terri, todella.
- Kiitos, isä. - Voinko puhua hetken kanssasi kahden?
Minä... Halusin vain kertoa, että olin väärässä.
Ei, minun ei olisi koskaan pitänyt...
Anna vain minun puhua.
Minä vain... Olin väärässä. Olen vain joskus turhan itsepäinen, tiedäthän?
Halusin vain kertoa, -
että oli ehkä elämäni ylpein hetki nähdä sinut siellä lavalla.
Toivon vain, että Paulkin olisi nähnyt sen.
Niin minäkin.
Hei. Teillä on aivan mieletön tyttö.
- Kiitos. - Mahtavaa. Toivottavasti näemme hänet täällä ensi vuonnakin.
- Saatatte ehkä nähdäkin. - Hyvä.
Hei, Terri. Ala tulla.